Baseret på virkelige begivenheder
Released on www.Danishbits.org
15. januar 2015
Kom. Lad os komme af sted.
Jeg har lavet æg til dig.
- Jeg henter dig efter træning kl. fem. - Seks. Jeg vil gerne træne ekstra.
Er ham Chad stadig efter dig?
- Næ. - Okay.
Sammy. Værsgo, Sammy.
Jeg tænkte på...
- Skal jeg ringe til træneren? - Nej, for helvede!
Var din tunge.
- Godmorgen. Tak. - Det var så lidt.
- Godmorgen. - Hej, far.
Nå, Warriors skal spille mod Thunder i Oklahoma City i morgen.
- Hvad tror du, der vil ske? - Steph Curry scorede 32 point i går.
Jeg tror, Chef Curry laver hakkekød af dem.
Men Durant er nu ret god. Han blev jo årets spiller.
John.
Er der nogen, der vil bede bordbøn?
Jamen så gør jeg det.
Herre, selv om han konstant tirrer mig, -
- så er jeg taknemmelig for min søn.
Jeg ved, du har et formål med at have skabt ham, -
- som kun du kender indtil videre.
- Velsign denne mad, der nærer os. Amen. - Amen.
Jeg tror, jeg vil hæve dine lommepenge til 100 dollar om ugen.
- Hvad laver du? - Prøver at få din opmærksomhed.
Hej, John.
- Hvad så? - Krammer!
Vil du ikke nok køre?
- Hej, mrs. J. - Hej, Chayla. Hej, Emma. Hvad så?
Livet er en drøm, mrs. J.
Jeg prøvede at friende jer på Insta, men det virkede ikke.
Åh gud. Kør nu, mor.
- Det er gas. Hav en god dag. - Hej.
- Hej, Abby. - Hej.
Godmorgen, elever. I dag er det torsdag den 15. januar.
Årbogsgruppen mødes i dag, og der er basketballkamp klokken fire på søndag.
- Kom så, Eagles! - Ja, kom så, Eagles!
Og husk, at det er helligdag på mandag, -
- hvor vi mindes dr. Martin Luther King, jr.
Emma og jeg skal se musicalen "Hairspray" på lørdag.
- Det lyder sjovt. - Ja. Fyre i strømpebukser.
Det er ikke ballet. Jeg er ret sikker på, at de har bukser på.
- Hvad skal I lave? - Vi sover hos Rieger efter kampen.
- Jeg er så misundelig. - Rejs jer, og aflæg troskabseden.
Læg jeres højre hånd over hjertet. Klar? Så begynder vi.
Jeg sværger troskab til det amerikanske flag -
- og til den republik, det repræsenterer, som én nation under Guds øje, -
- forenet og med frihed og retfærdighed for alle.
- Måske kommer der nogle piger. - Hvem?
- Det ved man aldrig. - Men de er lækre.
- Det var gas, ikke? - Nej.
Josh Rieger, Josh Sanders, vær stille.
Vi fortsætter med oplæggene om vores familiers historie.
I går var det Chad Green, hvis familie kom hertil på Mayflower.
Det gjorde min mands familie også. Hans tipoldefar var en slags ridder.
Og så fortalte Chayla om sin slægt, -
- som var med, da bluesen blev født i Memphis, Tennessee.
John, vil du lægge ud?
- Jeg har ikke forberedt noget. - Hvorfor ikke?
Jeg havde ikke tid.
Hvis du ikke laver opgaven, får du en dumpekarakter.
"Gårsdagen kan vi ikke genvinde, -
- men morgendagen kan stadig bringe sejr eller nederlag."
Doreen, så er det din tur.
"Mit barn, du tror på mig for så lidt. Vær ikke så forsigtig i dine bønner."
- Undskyld. - Hej, ven.
Tiden løb fra mig.
- Mere kaffe? - Nej tak.
Hej. Er alt i orden?
Ikke helt. Det er snart Johns fødselsdag.
- Det er altid svært for ham. - Han isolerer sig fra os.
Det hader jeg mig selv for. Han har det skidt, og jeg vil trøste ham.
Det er altid sværere at håndtere dem, når de begynder at barbere sig.
Og så tager de på college. Kom.
Undskyld, de damer. Jeg har læst bogen to gange. Hvor kom vi til?
Vi talte netop om, at Beth Moore beder os om at have mod i bønnen.
- Hvad betyder "mod i bønnen" for jer? - Det ved jeg ikke. Det virker...
- Goddag, de damer. - Pastor.
Vi har brug for lokalet til et møde. Er I færdige?
Nej. Ikke før om 22 minutter.
Og bagefter har jeg et kvinder i kirken-møde her.
- Beklager, men det går vist ikke. - Jeg har reserveret lokalet på listen.
I min kalender står der kun personalemøde. Hvor er denne mystiske liste?
Den er tapet op på den dør, du kom ind ad.
Sådan har det fungeret i ti år.
Nu er det officielt. Vi digitaliserer, de damer. Tal med Maddy om det.
Jeg ved ikke, hvordan I gør det i Californien, -
- men jeg har været leder af kvindegruppen i over fem år. Vi aflyser ikke...
Hvem går op i tal, Joyce? Men jeg har været præst i over ti år.
Måske kan I gå over i Starbucks? Det kunne da være sjovt, ikke?
Nå, giver du?
- Det havde jeg ikke overvejet, men... - Fint.
Okay, de damer. Lad os smutte.
Vores nye pastor...
...har vigtigere ting for.
Nej, det passer ikke. Beklager. Det sker ikke i næste uge.
- Tak, pastor. - Nu har jeg bedt om det i et halvt år.
- Kald mig Jason. - Det ved vi godt, pastor.
- Hvorfor er du så hård ved ham? - Vi kan begynde med hans frisure.
- Jeg er fri. - God rebound. Eagle-kombinationen.
Op i angreb. Spred jer.
- Kom så, John. Angrib. - Jeg er fri.
- Flot. Flot. - Godt gået.
- Kom så. Fordel jer. Forsvar. - Op med hænderne!
Forsvar! Forsvar!
- Op med hænderne. - Sådan.
- Flot! - Godt skud.
Fordel jer. Sådan.
- Fordel jer. - Kom så. Kom så.
Ja! Sådan!
Op med hænderne i forsvaret.
Godt taget, John! Sådan!
Godt gået, John!
- Du må lave fejl for at stoppe mig? - Ja ja, ese.
- Hvad sagde du? - Stop så!
Den næste, der slår ud, ryger på bænken. Så er vi færdige. Ud under bruserne.
John, Chad, kom her.
Hvad er der med jer?
- John tog din plads. Sådan er det. - Midlertidigt.
Ja ja. Vil du i startopstillingen, så skift skole.
Stop så. Du er ikke i NBA endnu.
Og opfører du dig sådan, kommer du det aldrig. Er du med?
Okay. Ud under bruseren.
John, vent lidt. Jeg vil gerne tale med dig.
Jeg hører, du får en dumpekarakter for din familiehistorie-opgave.
- Hvad betyder det? - Du må se at finde ud af det.
- Ellers ryger du på bænken på søndag. - Hvad? Det er noget pi...
- Ja ja. - Du har talent, John.
Og lige nu spilder du det.
Hvad sker der med dig?
Jeg har det fint. Vi ses, træner.
Hej, hvordan gik det til træning?
Fint.
Hvordan gik det i skolen? Lad mig gætte. Fint. Hvad laver du?
- Et oplæg. - Måske kan jeg hjælpe.
Hvad gemmer du dem til? Dine Jordans.
Til det rette øjeblik.
Okay.
Kom nedenunder, skat. Alle dine venner vil gerne synge fødselsdagssang for dig.
Hvad er der i vejen? De venter på dig.
Hvorfor ville hun ikke holde fødselsdag for mig?
Hvorfor ville hun ikke have mig?
Uanset hvad, så er der et formål med dit liv, og du er elsket.
Mr. Smith. Rart, at du kunne komme.
Jeg er klar til at holde oplæg.
Okay, jeg hedder John Smith.
De fleste af jer ved, at jeg er adopteret.
Jeg er fra en lille by i Guatemala, der hedder Sansare.
Jeg ved ikke, hvem min biologiske mor er.
Jeg ved kun, at hun ikke ville have mig.
Joyce og Brian Smith adopterede mig, da jeg var ni måneder.
De tog derned for at missionere, og så kom de hjem med mig.
Nok fordi jeg er så nuttet.
Men ja...
- Okay, okay. - Brian, der er en plads der.
18. januar 2015
- Okay. - Hej.
John, du skal sidde sammen med os i kirken i dag.
Fantastisk! Tak skal I have. I var fantastiske.
Giv en hånd til vores gæst. Tusind tak, Rob.
Så nice. Tak. Ræk hænderne op. Hvem her, -
- inklusive mig og min kone, for øvrigt, er afhængige af "The Bachelor"?
Okay.
I lyver.
I lyver! Jeg ved, der er flere af jer derude end det.
Det er en synd at lyve, folkens. Og det er endnu værre at lyve i kirken.
Okay. Cathy? Nu går jeg lidt efter dig et øjeblik.
Cathy, jeg overhørte dig i supermarkedet tale om, -
- at du ser "Bachelor in Paradise". Ingen ser kun "Bachelor in Paradise".
Det er som at sige, at man går på burgerbar for at spise salat.
- Ja, jeg ser det hele. - Det tænkte jeg nok.
Så ser din mand, Bob, det nok også. Jeg forstår dig, Bob.
Først var det, fordi hun tvang dig til det, men nu er du afhængig.
Man tænker: "Hvordan skal Andy dog finde kærligheden?"
Kan I huske ham fra sidste sæson, Juan Pablo?
Ved I, hvad der generede mig ved ham?
Han bad kvinderne åbne sig over for ham uge efter uge.
Men da det var hans tur til at åbne sig, så turde han ikke.
Han sagde hele tiden: "Vil du tage imod min rose? Vil du tage imod min rose?"
Men da nogen bad ham om at træde til, så kunne han ikke finde modet til det.
Jeg tror, at I ved, hvor jeg vil hen med det her, men det passer.
Uge efter uge er han der for os.
Og ja. Gud beder os også om at være åbne over for sig hele livet.
Men her kommer de rigtig gode nyheder.
Han gav os ikke kun en rose.
Han gav os det mest værdifulde, han havde at give os.
Sin søn.
Jeg tror, at det betyder, at vi heller ikke skal være bange for at åbne os.
Okay, lad os slå op i vores bibler. Lukasevangeliet.
- Kommer du til kampen i aften? - Det kan jeg ikke, Joyce.
- Hej, Joyce. - Paula, hvordan går det?
- Hej. Godt at se dig. - I lige måde. Tak.
- Hej. - Hej, hvordan går det?
Hej, Joyce.
- Hvad har I af planer i dag? - John skal spille basketballkamp.
Nå? Jeg har også set John spille heromkring. Han er for vild!
Hvad så, J-Money? Kommer du til ungdomsgruppe i den her uge?
- Sygt nederen. Kom nu. - Okay, så kommer jeg.
Sådan, mand. Ham der er bare så...
...konge.
Jeg aner ikke, hvad du taler om, men vi skal af sted nu.
- God prædiken, pastor. - Tak.
Og kald mig Jason.
Skyd, John. Skyd!
- Godt gået. - Kom så, Eagles, kom så!
- De skal sætte sig på dem. - Kom så! Forsvar!
- I skal fordele jer!
- Sådan, John! - Godt gået!
Kig på uret!
John, Eagle-kombinationen! Kom så, John! Eagle-kombinationen!
- Bagud! - John, han er fri! Spil ham!
Tre! To!
En!
- Sådan, John! - John Smith!
God kamp, men når jeg siger noget, så skal du høre efter. Er du med?
Okay, ud under bruseren. God kamp!
- Har I dem herfra? - Ja.
- Vi henter pizza på vejen hjem. - Super. Tak, Cindy.
- Det var så lidt. - God kamp.
Skriv til din mor og fortæl, hvornår du skal hentes.
- Det må du ikke glemme. - Nej.
- Du spillede godt. - Ja.
Hyg dig. Og gør nu ikke noget dumt.
Okay, Brian. Jeg elsker jer.
Undskyld, synes du, det er i orden?
Det er bare en fase. Han vil bare have en reaktion fra mig.
Ved at kalde dig Brian eller ikke give sin mor et kram?
Begge dele. Han har brug for plads til at være sig selv.
Måske skulle vi være mindre strenge.
Du kan ikke både være hans far og hans bedste ven.
- Hvorfor ikke? - Sådan fungerer det bare ikke.
- Jeg kommer, jeg kommer. - Skal du se mig skride ud?
Abby har liket det, jeg lagde op.
Hun er cool nok. Hun er ikke Molly, men...
- Molly? Hun er flyttet til Texas. - Og? Hun skriver konstant til mig.
Næsten i mål.
DU VANDT
Sejr!
- Det er din tur, John. - Øjeblik.
Okay.
- Du var grim som baby. - Det er ikke mig, nar. Det er min far.
Den anden baby, det er mig. Min mor synes, det er sjovt, at vi ligner hinanden.
Ja, og I er begge to grimme.
Venner? Bliv nu ikke oppe hele natten.
- Godnat, mrs. Rieger. - Godnat, drenge.
Martin Luther King, Jr.-dag 19. januar 2015
Kom så!
- Spil mig. Spil mig. - Kom så! Vent!
Aflevér.
- Den er til små rollinger! - Aflevér.
- Op på den der. - Vent på mig.
- Skub mig. - Snur ham rundt.
- Fortsæt! Hurtigere! - Okay, stop!
Jeg er helt svimmel.
- Lad os gå ud på søen. - Åh gud.
Okay, kom.
Prøv at se her.
- Det er okay. - Den er tyk nok.
- Jeg er stadig svimmel. - Vær nu ikke en tøsedreng.
- Kom nu. - Lad os lege fangeleg.
Efter ham.
- Kom nu. - Skynd dig.
- Du er den! - Kom så!
- Fart på!
- Pucken er fri! - Kom her!
- John har den! - Mål!
- Okay, sig "Eagles". - Tre, to, en.
Eagles!
Efter ham!
- Jeg har ham! - Nej!
- Han glider! Tag ham! - Nej!
- Niks! Niks! - Bliv liggende!
Det er glat. Pas på!
- Nu har vi dig. - Drenge!
Kom væk fra isen! Det er farligt!
Vi træner til OL! Vær rar ikke at dræbe vores drømme.
- Måske har han ret. - Har du hørt det knage?
- Nu, eller jeg ringer efter politiet. - Okay.
- Vi skal bare lige fange vores ven. - Hvad? Nej!
- Stop! Stop! - Ned med ham!
Hallo! Ro på!
I fik mig, okay?
Hvornår skal jeg hente dig?
Josh! Hold fast!
Det kan jeg ikke! Mine hænder er for kolde!
- Jeg glider under! - Hold fast, Rieger!
- Jeg kan ikke komme op! - Jeg skubber dig op!
Jeg har dig!
John! John!
John! Tag min hånd! John!
- Svøm. Kom nu! - John!
- Han er forsvundet! - Hjælp!
Svøm! Du kan godt!
John!
Hjælp! John!
Hjælp!
- Hjælp! - Alarmcentralen.
Tre drenge er faldet gennem isen. Send hjælp med det samme!
Alle vogne, vi har en drukneulykke ved Lake Saint Louis.
- Udrykning, tak. Slutter. - Af sted!
Vogn 11, vi er på stationen, syv minutter derfra. Vi er på vej.
- Hvor er de? - Dernede. Lige dernede! 30 meter ude.
Okay.
Østsiden. 30 meter fra land. Politiet er ankommet.
En er oppe, en i vandet, en under isen.
- Hvor længe? - Fem-syv minutter, siger vidnet.
Modtaget. Vi er to minutter derfra.
- Hjælp! - Isen knager under mig.
Bliv der. Jeg går derud. Bliv der! Vi kommer ud efter jer!
Hjælp! Skynd jer!
- Skynd jer. - Hjælp.
- Jeg kan ikke holde fast så længe. - Jeg tager din ven og så dig.
Giv mig din hånd! Kom. Jeg har dig.
- Tak. - Okay. Okay. Kom så.
Tag bådshagen, så vi kan trække den langs bunden.
Jeg kender den her del af søen. Der er 3-3,5 meter dybt her.
- Tag den tredje! - Ja!
- Er der stadig en under vandet? - Ja.
- Men der er dykkere med udstyr på vej. - Hullet i isen bliver større.
- Den anden dreng skal væk. Status? - Afkølet, men han trækker vejret.
- Isen giver efter. - Hvor længe har han været under vand?
Mindst ti minutter.
Vil I ikke nok redde ham? Han er under vandet.
Han er under vandet. Hjælp! Han hedder John. Red ham!
Kravl over til betjenten. Vi vil gøre alt for at finde John.
- Kom her. - Find ham!
Stille og roligt i, Joe.
Vi skal ikke skubbe ham længere ned under.
Vi tager det bagfra og frem.
Udvider området sig ikke?
Det bliver større.
Der er omkring tre meter dybt her.
Vi skal finde ham.
Klar.
- Tid? - Femten minutter.
- Det bliver genoplivning, ikke redning. - Reddere?
Tag rygsækken. Jeg skal have en rygsæk.
Tilbage!
Det lyder, som om kaptajnen sagde "tilbage".
Det hørte jeg ikke.
Hvad snakker han om?
Jeg kan ikke se tre meter frem. Vandet er for mørkt. Jeg vil ikke såre ham.
Tommy, hvis han røg under isen der, så er han færdig.
Derude er der mindst 8 meter dybt.
Kom så, John. Vær her.
- Jeg har fat i noget. - Hvad er det?
Er det ham? Tommy!
Hold fast i ham, Tommy! Træk ham op.
Vi har ham! Jeg mister taget i ham.
Vi har ham!
Kast linen ud!
- Rebet er kastet. Klar til at trække. - Jeg har ham.
- Træk! - Kom så!
- Træk! - Kom så! Fortsæt!
- Han har ingen puls. - Hjertemassage.
Kom så!
En, to, tre, fire, fem. Stop!
Træk! Træk! En, to, tre, fire, fem...
...ti, elleve, tolv.
- Intubation. - En, to.
Kom så, John.
- Cindy. Jeg har ventet på, at du ringede. - Der er sket en ulykke.
Drengene legede ude på isen, og de faldt igennem.
Du må hen på hospitalet. John er der. Alle drengene er der.
Hej. Jeg er ved at hente den lysdæmper, du ville have.
Brian. John har været ude for en ulykke. Drengene faldt gennem isen.
- Langsommere, Joyce. - Jeg kører på hospitalet. Mød mig der.
Okay. Jeg møder dig der.
Rolig, Joyce. Rolig.
- Hvad ved vi? - 14-årig dreng, ingen puls.
Han faldt igennem isen. 500 milliliter bolus er givet.
- Han er meget kold at røre ved. - Keith, overtag hjertemassagen.
Bolus, almindeligt saltvand. Helt åbent drop. Vi bruger 36 kilo vægt.
Klar til at give adrenalin.
Adrenalin er givet.
Stop hjertemassagen.
- Ingen puls. Han er kold. - Pupillerne er udvidede. Ingen respons.
Genoptag hjertemassagen. Klar til at give adrenalin.
- Adrenalin. 0,38 milligram. - Temperaturen er 31,1 grader.
- Næste pulstjek? - Om 30 sekunder.
Hjælp mig, Herre, Jesus. Hjælp mig.
Tjek pulsen. Hvis der ingen puls er, så giver vi ham stød.
- Vi må prøve noget. Stød på 150 joule. - Gør klar til stød. To minutter.
- Ingen puls. - Hold afstand. Afgiver stød.
- Ingen puls. - Hvad er temperaturen udenfor?
- 10-12 grader. - Vandet er ikke koldt nok til at nytte.
- Temperatur: 32 grader. - Klar til adrenalin.
- Adrenalin er givet. - Adrenalin. 0,38 milligram.
Tænk dig om, Kent! Hvor meget adrenalin har vi givet?
Otte doser, doktor.
Gør klar til at give stød.
To minutter.
- Ingen puls. - Okay, hold afstand.
Giver stød.
- Ingen puls. - Temperaturen er oppe på 35 grader.
Han er varm.
Der er gået i alt 45 minutter, doktor.
Dr. Sutterer.
Der... Der...
Der er ikke mere, vi kan gøre.
- Vi venter på hans mor. Fortsæt, Keith. - Jeg går ingen vegne, chef.
Hjælp mig, Herre, Jesus.
- Jeg er her for at se John Smith. - Okay. Sæt dig bare der.
- Vi venter på hans forældre. - Jeg er hans mor.
Undskyld. Et øjeblik.
Nu er hun her. Skal jeg vise hende herind?
Jeg går derud.
- Jeg er her, Joyce. - De vil ikke lade mig se ham!
Jeg må ikke se min John. Er det ikke ulovligt?
Vi må være tålmodige.
- Joyce Smith. - Det er mig.
Hej. Dr. Kent Sutterer. Vi gør alt, vi kan, for din søn, -
- men John reagerer ikke på det.
- Hvad betyder det? - Lad mig føre dig ind til ham.
Okay.
Keith.
Joyce, vi venter lige udenfor.
Tag så lang tid, som du har brug for, til at sige farvel.
Hvad?
Jeg forstår det ikke. Jeg forstår det ikke.
Jeg forstår det ikke. Jeg... Nej.
Nej, nej, nej.
Nej!
Nej.
Nej, nej, nej, Gud!
Hjælp mig, Jesus. Hjælp mig, Jesus.
Min John. Min John.
Helligånd, jeg har brug for dig nu.
Jeg har brug for dig nu. Vil du ikke nok lade mig beholde min søn?
Vil du ikke nok? Vil du ikke give John livet tilbage?
Vil du ikke nok, Gud?
Kom og giv John livet tilbage.
Jeg beder dig, Gud. Jeg beder dig.
Jeg beder dig, Gud. Send Helligånden ned for at redde min søn!
- Han har en puls. - Hvad? Hvad?
Han har en puls!
- Han har en puls. Akutrum to. - Skaf en respirator.
- Er der en puls? - Ja.
- Forbered intubation. - Jeg gør klar til en nasogastrisk sonde.
Joyce? Hvor er John? Joyce?
- Åh, Brian. - Hvordan har John det?
John har en puls, men den er svag. Vi gør alt for at stabilisere ham, -
- og så flyver vi ham til Cardinal Glennon-hospitalet.
De har den førende ekspert i drukninger, dr. Garrett. Han er Johns eneste chance.
- Flyveleder, Cardinal Glennon 3-3-4 her. - Jeg kommer derhen, skat!
- Værsgo. - Anmoder om flyveprogram.
I lander på landingsplads to. Traumepersonale afventer jer.
Er De i stand til at flyve?
- Ja, jeg har det fint. - De hyperventilerer.
- Jeg er dødsensangst for højder. - Det er bedst, De tager en bil.
- Jeg forlader ikke min søn. - Okay!
Du bliver stolt. Jeg løber pizzaen af sidebenene.
- John Smith faldt gennem isen. - Hvad?
- Han er på vej til Cardinal Glennon. - Okay. Jeg kommer.
Du er Johns mor, ikke? Følg med. Dr. Garrett skal tilse John.
- Okay. - Okay.
Vi henter dig, så snart han er på plads. Sæt dig bare der.
Familien Smith. Han kom med helikopter fra St. Joseph.
- Hun er her nu, så... - Vi skal nok sige til, når vi ved noget.
Det er et rigtig skidt tidspunkt.
Ja. Det ved jeg godt, Joyce. Det er derfor, jeg er her.
Tak, fordi du kom.
Jeg går ikke igen.
- Ikke nu i hvert fald. - Hvabehar?
Joyce, jeg ved godt, du ikke er fan af den måde, jeg prædiker på, eller min frisure.
Men jeg er Johns pastor, og jeg er din pastor.
Derfor må vi glemme alt det og fokusere på John. Ikke?
Brian!
Tak, fordi du kom.
Ja, doktor. Vi har øget dropraten.
Jeg er dr. Garrett.
Jeg er ked af, at vi skal mødes under de her omstændigheder.
Jeres søn er i live, men hans puls er meget svag.
Johns hjerne var, ligesom hans organer, uden ilt i mindst 20 minutter, -
- inden genoplivningen gik i gang.
Hans skader er helt katastrofale.
Hinsides grundlæggende hjernefunktion.
Jeg har aldrig set et tilfælde som Johns. At han har klaret det så vidt...
- Undskyld. "Så vidt"? - Doktor?
Hvis John genvinder bevidstheden, -
- vil han have svære hjerneskader.
Jeg er ked af det.
Men jeg tror ikke, at John vil overleve natten.
Hvis I har familie og venner, der skal se John, -
- så skal det være nu.
Jeg har fået at vide, at du er den bedste.
- Jeg er ekspert inden for mit felt. - Nej, at du er den bedste.
Anerkendt i hele verden.
- Eller er jeg fejlinformeret? - Nej, det er du ikke.
Jeg ved godt, at du ikke kender min søn, -
- men min John er en fighter, og han giver aldrig op.
Jeg har brug for, at du er den bedste for Johns skyld. Intet mindre.
Og så lad Gud gøre resten.
Okay.
- Det har været rigtig tæt på. Der er de. - Hej, Melissa.
Det gør mig så ondt.
- Vi tog af sted, det sekund vi hørte det. - Hvad siger de om John?
Jeg vil ikke sige det, lægen sagde, for det nægter jeg at acceptere, -
- for John kommer igennem det her.
Joyce, jeg tror, du skal være ærlig over for dig selv om Johns tilstand.
Det er jeg også.
Jeg går derind igen. Der må kun være to derinde ad gangen.
Brian. Brian, kom så.
Du kan gå derind med Jason. Jeg bliver lige her.
- Er du sikker? - Ja. Tak.
Hvordan har drengene det?
De to Josher blev udskrevet for nogle timer siden.
De led af nedkøling, men de klarer sig fint.
Og John?
John er i store vanskeligheder, skat.
Men han har en puls, -
- og det er mere, end nogen troede var muligt.
- Mor sagde, at det var et mirakel. - Ja.
Ja. Ja.
Jeg ved stadig ikke, hvilke ord jeg skal sætte på det.
Hans mor var virkelig ked af det, og hun bad.
Det er helt utroligt. Han vendte bare tilbage til livet.
Så John klarer den altså?
Din far har haft en rigtig lang dag, skat.
Det ved jeg godt, men hvad skal jeg sige til dem fra klassen?
Sandheden er, at ingen ved det.
Er der en chance for, at John kommer i skole igen i den her uge?
Nej, skat. Han skal være på Cardinal Glennon indtil...
Skat, jeg tror ikke, at John lever ret meget længere.
- Men du sagde, at han vendte tilbage. - Ja.
Indtil videre, skat. Ja.
Men det er... kompliceret.
Jeg har nyt fra hospitalet.
De regner ikke med, at drengen overlever natten.
Det var stort i dag, makker. Det, du gjorde.
Hvis brandmajoren ikke havde råbt "tilbage", havde jeg aldrig fundet ham.
- Hvad? - Hvis du ikke havde råbt "tilbage".
- Jeg troede, du var gal. - Jeg råbte ikke til jer.
Jeg var i gang med at hjælpe de andre to med at beholde deres fingre og tæer.
Jeg hørte det ikke.
Det var dig, der fandt ham, Tommy. Jeg hjalp kun med at hale ham op.
Jeg hørte en stemme, der sagde "tilbage".
Hvem var det?
Det var ikke mig.
Du tager gas på mig, brandmajor.
Nej. Jeg lytter bare til dig, der prøver at være ydmyg, -
- hvilket ikke klæder dig.
Det, jeg oplevede i dag, var bemærkelsesværdigt.
Nogle ville endda kalde det for et mirakel.
Derfor skriver jeg det her, så vi, uanset hvad der sker, -
- vil huske det, vi oplevede i dag.
Jeg beder for John Chayla
20. januar 2015 18 timer efter Johns ulykke
- Min John klarede sig igennem natten. - Ja, selvfølgelig. Han giver aldrig op.
Jeg efterforskede lidt hos Brian.
- To fløde, en sukker. - Tak.
Og tak, fordi du blev her i nat, Jason.
- Hvad? - Du har aldrig kaldt mig Jason før.
- Undskyld. Jeg har været styg mod dig. - Nej da. Hvad snakker du om?
Hvem elsker ikke et to sider langt, -
- tætskrevet, anonymt klagebrev om lovsangsbandet.
- Rapperen var lidt for meget. - Okay.
Jeg er vokset op med salmer.
Hvorfra vidste du, at det var mig?
Det gjorde jeg heller ikke. Så...
Jeg ændrede musikken i kirken, fordi jeg vil gøre alt -
- for at få de unge op at køre over at gå i kirke.
Unge mennesker som John... Der skal bare lidt mere koklokke på.
Det kan jeg godt se. Paula må da hade mig.
Nej, hun synes, du er meget... entusiastisk.
- Tag du hjem og se din familie. - Er du sikker?
Ja. Ja, selvfølgelig.
- Godmorgen, alle sammen. - Godmorgen.
- Ring, hvis du har brug for noget. - Okay. Tak.
Jeg er lige blevet briefet af Wendy.
Jeg aner ikke, hvordan John klarede sig gennem natten.
Men jeg er glad for, at jeg tog fejl.
Jeg er bekymret for blødninger i hjernen.
Ligesom resten af Johns krop vil hans hjerne også hæve.
Jeg vil holde John i kunstig koma og give hans krop en chance for at komme sig.
Og vi skal tage en masse prøver i dag.
Det er altafgørende, at vi skal se noget reel hjerneaktivitet hos John.
Ja.
I bedste fald har vi rigtig langt hjem. Og jeg vil ikke lyve for dig.
Det her er ukendt land.
En 14-årig dreng fra St. Charles, som lå i vandet i et kvarter -
- efter at være faldet gennem isen på søen, kæmper stadig for sit liv.
I mandags, efter redderne fandt John Smith uden puls, -
- blev John kørt til St. Joseph West-hospitalet, -
- hvor traumeteamet fortsatte genoplivningen i 45 minutter.
Og da, efter en hel time uden livstegn, -
- begyndte Johns mor, Joyce, at bede. Og John fik pludselig en puls igen.
John blev så fløjet hertil, til Cardinal Glennon-hospitalet, -
- hvor vi har fået at vide, at dr. Garrett og hans hold arbejder i døgndrift -
- på at redde Johns liv.
Her er Kay Quinn live fra Cardinal Glennon-hospitalet.
Hvor er Jason?
Jeg har sendt ham hjem.
Du missede dr. Garrett i morges. Nej, han fandt mig.
Brian, du kom ikke tilbage i nat.
Jeg kan ikke se ham sådan der.
Jeg kan ikke klare at være her -
- og se ham i den tilstand.
Undskyld.
Hvis du får brug for noget, så er jeg lidt nede ad gangen.
- Jeg går ikke herfra. - Okay.
Melissa tror, at alle... bare venter på, at John skal dø. At det bare...
At det bare tager længere tid end forventet.
- Hvad tror du? - Undskyld, men jeg tror, hun har ret.
Jeg kan se det i alles ansigter undtagen...
Mit?
Jeg tror på, at Gud kan helbrede vores søn.
Det ved jeg godt, at du gør.
Hvorfor skulle du sove på hospitalet?
Kan du huske, at jeg sagde, at man kan kalde en præst en hyrde?
Hyrder passer på deres flok, ikke?
Er det derfor, du altid siger til mor, at folk i kirken opfører sig som får?
Lad os prøve ikke at sige det igen.
Nej, John er som et får, der er såret.
Og det her er faktisk virkeligt. Det sker nogle gange.
Nogle gange, når en hyrde finder et får, som er såret, -
- så tager han det op og bærer det på skuldrene.
- Hvorfor det? - Så fåret kan høre hans hjerteslag.
- Så de kan knytte et bånd. - Så du vil bære rundt på John?
Ikke bogstaveligt talt.
Jeg slagter den her metafor.
Jeres far tager på hospitalet for at være ved Johns side.
Så kan han høre jeres fars stemme og vide, at jeres far elsker ham.
For det er, hvad pastorer gør. De elsker deres flok.
- Hvorfor sagde du ikke bare det? - Ja.
Det aner jeg simpelthen ikke.
- Gå I ud at børste tænder. - Jeres mor burde være pastor.
- Jep. - Tallerkenerne.
Ja, det er søreme hårdt.
Tak.
Hey, hvad er der?
Hvis John dør...
Det vil knuse hende fuldstændig.
Hun tror fuldt og fast på, at han vil overleve.
- Tommy. Hvordan går det? - Hvad så, brandmajor?
De andre gutter tror, -
- at du er lidt rystet over, hvad der skete med den dreng.
- Jeg ved, hvad jeg hørte. - Jeg tror på dig.
Bare få meter væk derfra.
- Der er søen 7-8 meter dyb, ikke? - Ja.
At vi fandt ham så hurtigt.
Det er som at finde en nål i en høstak.
Har du oplevet noget lignende?
Nej.
Som jeg ser på det...
...så er der to muligheder.
- Enten er jeg vanvittig... - Eller også talte Gud til dig.
Præcis.
Og i så fald...
...så har jeg et stort problem.
- Hvad er det? - Jeg tror ikke på Gud.
Joyce tror, at John kommer til at gå ud af det her hospital. Hvad tror du?
Jeg er da usikker...
...hvis det er det, du spørger om.
Når det er sagt...
...så tror jeg, det er muligt.
Jeg har forsket i drukneulykker.
Hundreder af dem.
Ingen i Johns situation er nogensinde overlevet.
Jeg tror på Gud.
Men måske rækker langt nok i sådan et tilfælde.
Jeg vil være ærlig.
Jeg aner ikke, hvad Gud vil gøre med John.
Jeg aner det virkelig ikke.
Jeg ved bare, at jeg skal følge den her sti sammen med dig og Joyce.
I bedste fald forlader min søn hospitalet med svære hjerneskader.
Kan du klare det?
Tak, doktor.
Vi bør fokusere på patienter, vi faktisk kan hjælpe.
Det bestemmer vi ikke. Det gør dr. Garrett.
Det er en neurologisk umulighed, at patienten får det bedre.
Vi skal stadig pleje patienten, -
- indtil dr. Garrett ombestemmer sig, eller patienten går bort.
Men hjernescanningen viser et komplet fravær af...
Patienten hedder John. John Smith.
- Goddag. Jeg er dr. Lulu. - Ja.
- Vi diskuterede din søn. - Jeg hørte, hvad I diskuterede.
- Vi troede, vi var alene. - Selvfølgelig. Men jeg er her.
Og min søn ligger lige der.
Og han kan høre jer, uanset om I tror på det eller ej.
Fra nu af...
...skal ingen sige noget negativt om hans prognose herinde.
Vi taler livet op i nærheden af John. Er I med på det?
- Det var ikke for at såre dig. - Er I med?
- Ja. - Godt.
- Er du okay? - Nej.
Mit blodsukker er tårnhøjt, og jeg har en dundrende hovedpine.
- Det er noget skidt. - Ja. Jeg må hjem at hente min insulin...
Tag af sted. Brian og jeg klarer den her, og Johns tilstand er stabil.
- Måske kan du faktisk hvile dig lidt. - Okay.
Sammy! Jeg har savnet dig!
Du må være hundesulten. Du skal da have noget at spise.
Sammy er blevet fodret og luftet. Vi tager os af ham.
Der er forloren hare i køleskabet. Kærlig hilsen bogklubpigerne.
Hej. Hans tilstand er stabil. Intet har forandret sig.
Jeg har taget dine Jordans med.
Jeg ved godt, at ingen må røre ved dem.
Men jeg tænkte bare, at måske...
Jeg glæder mig til at se dig...
...kaste bolden i kurven og løbe rundt på banen. Igen.
Du gør mig stolt og glad, John.
Kan du høre din mor?
Og jeg elsker dig så højt.
Og det må du ikke glemme.
John? Han klemte lige om min hånd!
- Hvad? Seriøst? - Ja!
John, kan du gøre det igen? Kan du klemme om min hånd?
- Spørg ham om noget. - Okay.
John, klem min hånd, hvis Michael Jordan er den bedste basketspiller nogensinde.
Så kan pastor Jason lære det.
Jeg ved nu ikke. LeBron er nu også ret god.
- Jeg tror ikke, han kan, mor. - Tag hans anden hånd.
Skat, klem min hånd for Jordan og Jasons for LeBron, okay?
Du kan godt, makker.
Den bedste basketspiller nogensinde.
Kom så.
- Ja. - Jeg så det godt!
John, hvem har rekorden med seks NBA-mesterskaber?
Ja! Jeg kan mærke dig, John!
Og hvem tog ned til Miami og knuste sine fans' hjerter for at få mesterskabsringen?
Han kan høre os. Han klemte min hånd, Joyce!
- Lægerne skal vide det. - Ja, for helvede!
Undskyld. Jeg kom lidt op at køre. Jeg er på vej.
Det er dr. Garrett, John. Din mor siger, at du kan høre os. Passer det?
Fortæl lægen det, John. Den bedste basketspiller nogensinde.
Klem min hånd for Jordan og lægens for LeBron. Okay, skat?
Du behøver ikke klemme hårdt.
Bare fortæl os, at du er der, John.
Hvem vandt de seks mesterskaber?
Min hånd for Jordan. Lægens for LeBron. Du kan godt, skat.
Jeg har lige klemt din hånd, John.
Vil du klemme min hånd?
Tilfældige muskeltics er normale.
Det var ikke tilfældigt.
Nej, han svarede os.
Jeg ved, det godt kan virke sådan.
Hej, piger.
- Hej, mrs. J. - Tak, fordi I kom.
- Hej. - Hej. Tak, fordi I kom.
Rieger, Josh. Kom herover og giv mig et knus.
Jeg er så glad for, at I er okay.
- Undskyld, mrs. Smith. - Det er vores skyld, at John ligger her.
Nej. Og det vigtige er, at I er her for at støtte John.
Det betyder så meget for hans far og mig, så tak.
Vi har kort med, som folk har lavet til John.
Wow, det er...
Det er virkelig skønt. Tak.
Kan du holde dem her lidt? Undskyld mig, drenge.
Tak.
- Jeg fattes ord. - Hør her.
- Undskyld. - Cindy, det er ikke din skyld.
- Undskyld. - Hvorfor gik vi derud?
Hej. Jeg ville give alt for at kunne sætte knægten på bænken nu.
Har du set den Facebookside, vi har lavet til John? Den er gået viralt.
Wow. Åh, piger.
BED FOR JOHN
Hvor er det vidunderligt. Se lige...
...alle de bønner.
- Jeg har lavet lektier! - Vi kom her bare for at støtte John.
Vi skal ikke blive for længe. Vi skal af sted, okay?
Vi må forberede os på, at John nok ikke overlever. Okay?
Det vil I ikke være her til at se. Det vil jeg i hvert fald ikke.
- Mrs. J, er du okay? - Ja.
Hør lige her.
Lige dernede ligger John og kæmper for sit liv.
Okay? Så herinde, der taler vi ikke om negative ting.
Overhovedet ikke. Okay?
- Tak. - Utroligt.
- Er du okay? - Langtfra. At de tillader sig det.
- Hvad er der? - Jeg er bekymret over din vrede.
Ja. Jeg er faktisk vred.
De folk derinde er ikke dine fjender. Heller ikke selv om de siger noget dumt.
Jeg står bag, hvad du sagde derude.
Men den måde, du har talt til personalet på, det er...
- Hvad? Sig det! - Du skal være lidt venlig over for dem.
- Vær lidt anstændig. - Jeg kæmper for min søns liv.
Det gør vi alle.
Alle gør deres bedste i en umulig situation.
Uden mig ville vores søn ikke være i live nu.
Wow, Joyce.
Du er min kone, og jeg elsker dig. Men uanset hvad der sker, -
- så synes jeg ikke, du skal have grund til at fortryde din adfærd her.
Og inderst inde...
Så ved jeg, at det synes du heller ikke.
Det redder ikke vores søn, at du tramper hen over folk.
Vil du ikke nok huske på, hvem du er, om ikke for min skyld, -
- så for John.
21. januar 2015 42 timer efter Johns ulykke
Vågn op. Skat, du skal vågne op nu. Joyce, vågn op.
- Jeg kan ikke vække min sukkersyge kone. - Skaf genoplivningsvognen!
Hjælp mig!
Jeg er okay nu. Jeg tog nok bare for meget insulin i går aftes.
- Du gik i diabetisk koma. - Hendes blodsukker er oppe på 70.
- Tak. - Se selv. Jeg er okay.
- Joyce, du var helt væk. - Jeg skal se John.
- Du skal hvile dig otte timer. - Jeg vil være hos min søn.
Det var ikke en anmodning, Joyce. Du har type 1-diabetes.
Du er dehydreret, følelsesmæssigt udmattet, og du mangler søvn.
- Du skal holde i lang tid for John. - Tre timer. Ikke otte. Mit sidste bud.
Hvis jeg ser dig derinde i de næste fem timer, -
- så får jeg dig indlagt mod din vilje.
- Det gør du ikke. - Jo. Med min velsignelse.
Fem timer, Joyce. Få nu noget ud af dem.
Det er et skidt tidspunkt lige nu.
Ja, det ved jeg godt, Joyce.
Det er derfor, jeg er her.
- Hvad du ikke må tro om mig. - Ved du hvad?
Jeg tror, du er den skrappeste bjørnemor, jeg har mødt.
- Hvordan har John det? - Hans tilstand er stabil.
Da jeg var 18...
...bortadopterede jeg min første søn.
Jeg var ikke klar til det.
Og mit liv var noget rod.
Det har jeg aldrig tilgivet mig selv.
Det kan jeg ikke vende tilbage og gøre noget ved.
Så i stedet fortæller jeg John, hvordan han skal bruge sine lommepenge.
Og Brian, hvilket slips han skal tage på.
Jeg insisterede på, at vores hund skulle hedde Sammy.
- John og Brian ville kalde den Yoda. - Det er da også et dumt navn.
Tak. Og jeg vil stadig gerne gøre noget ved dit hår.
Hele mit liv har jeg prøvet på at styre alting.
Men det her kan jeg ikke styre, vel?
Joyce, hvorfor lader du ikke Gud tage sig af det?
Nå, nu må du vist godt komme op ovenpå igen.
Ja.
Hvis det er okay, så vil jeg lige trække lidt frisk luft.
- Okay. Jeg siger det til de andre. - Okay.
Og jeg ved, at du elsker John lige så højt, som jeg gør.
Måske endda højere.
Undskyld.
Jeg er en knust...
...desperat...
...lidt for ærekær kvinde.
Men jeg har forstået det.
Jeg skal give slip på ham.
Jeg ved, at du elsker mig.
Hvad end din vilje er...
...med John, Brian og mig...
...så overgiver jeg mig.
- Brian, er alting okay? - Det tror jeg ikke.
John har 40 i feber.
Han har fået propofol i to døgn.
Man skal egentlig højst have det i 24 timer.
- Derfor har han feber. - Er det ikke det, der holder ham i koma?
Jo. Vi måtte holde ham bedøvet.
Jeg er bekymret for, med den her høje feber, -
- at propofolen og de kraftige antibiotika, vi giver ham, -
- vil skade hans organer permanent.
Så væk ham.
- Hvabehar? - Så væk John.
Tag medicinen fra ham, og lad vores søn kæmpe for sit liv.
Du sagde, at medicinen skader ham.
Og selv hvis John vågner, så ved vi, at han nok ikke får et normalt liv.
- Ja. - Okay.
Så vækker vi ham.
Okay.
Vi begynder at sætte alle doser ned.
I morgen vækker vi ham.
Jeg tror, vi skal bede om hjælp. Al den hjælp, vi kan få.
Det forlyder, at John har brug for endnu et mirakel.
Han er stadig i koma, og han kæmper stadig for sit liv.
Joyce Smith, Johns mor, kunne ikke forlade sin søn, -
- men familiens pastor, Jason Noble, er her sammen med mig, -
- og han har noget at sige på familiens vegne. Jason.
Vi er nået til et kritisk stadium i Johns behandling.
Familien Smith vil gerne bede alle om noget.
Bed for John.
Hans mor, Joyce, tror på, at Gud kan gøre det umulige.
Det er det, vi vil bede ham om at gøre. Tak.
Familien Smith har brug for, at I beder for dem -
- i denne utrolig svære stund.
Da vi fortalte om John første gang, -
- blev vi mødt med overvældende hjertevarme.
Hans historie rører så mange. Og vi vil holde jer underrettet hele vejen.
Du er i vore tanker og i vore bønner, John.
Her er Kay Quinn fra Cardinal Glennon. Tilbage til studiet.
Herre, fyld Johns lunger med din livsånde.
Helbred ham, hvis det er din vilje.
Brian.
John. Jeg tror, at alle, du kender, står lige udenfor.
Undskyld.
Undskyld alt det, jeg sagde til dig.
Jeg skulle have været lige her hele tiden.
Ved Johns side. Og ved din.
Tommy?
Jeg vil bare sige tak, fordi du reddede min søn.
Jeg gjorde bare min pligt.
Jeg håber, at han klarer den.
22. januar 2015 72 timer efter Johns ulykke
Jeg vil lade jer være alene. Det her er vist kun for familien.
- Jeg sætter mig ude på gangen. - Det her er for familien.
Så jeg synes, du skal blive her.
- Ja. - Okay.
Er alle klar?
Okay. Vi begynder med respiratoren.
Det her vil åbne hans luftveje og lungerne.
- Og så kan vi fjerne respiratoren. - Nu ekstuberer vi John.
Johns lunger er delvist klappet sammen, så det næste trin bliver svært.
- Træd lidt tilbage, okay? - Okay.
Portører.
- Er han okay? Hvad sker der? - Joyce!
- Tal til ham, mor og far. - John, vi er her for dig.
Alt er okay. Vi er lige her. Jeg elsker dig. John?
- Ilt. - Jeg skruer op, doktor.
Okay. Han trækker vejret selv.
Okay, giv ham naloxonen. 0,4 milligram, tak.
Det bør få John til bevidsthed meget snart.
Så ser vi, hvad der sker. Hey, hey.
Det her gik så godt, som det overhovedet er muligt.
Det var frygteligt.
- Det er en del af processen, Joyce. - Okay.
Nu må vi bare vente.
John.
John, skat.
Nu må du kæmpe.
John.
Du skal komme tilbage til os nu, John.
Nu må du kæmpe.
Du kan godt, John.
Du skal komme tilbage til os nu, John.
Der er et formål med dit liv, og du er elsket.
Du må kæmpe nu.
John? John?
- Åh, John. - Du er okay, John.
- Hej, John. - Vi er lige her. Alt er okay.
Hej, John. Kan du forstå, hvad jeg siger?
Mor og far er her. Vi er her alle sammen.
Du var ude for en ulykke.
Kan du kende mig?
Jeg elsker dig.
Mor.
- John. - Jeg er lige her.
Jeg er lige her. Jeg er lige her, skat.
LIVETS VAND KRISTEN MELLEMSKOLE
I 1885 skrev Douglass "En amerikansk slaves beretning".
Den blev det fremmeste eksempel på en litterær genre, som kaldes...
- John er vågen! - Hans mor siger, at han har sagt noget.
Du godeste! John er vågnet! John er vågnet!
John er vågnet! John er vågnet!
Åh gud!
John er vågnet!
John Smith er vågnet! Jeg gentager: John Smith er vågnet!
Træk vejret.
Igen.
En gang til.
Dine lunger har det fint.
Og dit iltniveau er steget.
- Dr. Garrett? - Ja?
Johns lungeprøver er negative for infektion.
- Test dem en gang til. - Det har jeg allerede gjort.
- Er det godt? - Det er rigtig godt, skat.
Wendy, vil du hjælpe John med hans åndedrætsøvelser?
Helt bestemt.
Når Wendy er klar, skal du trække vejret, så vi kan måle din lungekapacitet.
Hvad end du vil have.
"Hvad end jeg vil have."
Joyce.
For 48 timer siden var Johns lunger fyldt med hans eget blod.
Han skulle have adrenalin konstant for at holde hjertet i gang.
Hans hvide blodceller blev ædt op hurtigere end hos nogen anden før.
Hans hjerne var ude for omfattende neurologiske ødelæggelser, -
- mens alle hans livsvigtige organer...
...var ved at bukke under. Og så se ham nu.
Jeg er læge, og jeg bør vide bedre.
Men der er ikke nogen anden forklaring, Joyce.
Din søn er et mirakel.
Tak.
Surprise!
Tak.
Åh, du godeste.
Hvad er det?
Åh, gud. Hvor sejt!
Jeg kan ikke gribe om den endnu.
Hej, Abby.
Hej, John.
Klap nu i, Chayla.
...to, en.
To uger senere
16. februar 2015 28 dage efter Johns ulykke
Hej, John!
Velkommen tilbage.
John!
- Velkommen tilbage, John. - Tak, mrs. Abbott. Tak.
Okay, vi går i gang med kapitel 19 i historiebogen.
Mrs. Abbott? Jeg ved godt, jeg skal have indhentet en masse.
John, det skal du ikke bekymre dig om.
Jeg er bare glad for at have dig tilbage.
John. Jeg tænkte på...
Hvorfor tror du, -
- at Gud vælger at redde nogen og ikke andre?
Det er bare, fordi... Jeg mistede min mand for to år siden.
Han fik en aneurisme.
Han døde, mens han sov.
Jeg prøver stadig på at få styr på det.
Det er jeg ked af.
Nej, undskyld.
Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte på. Jeg tænkte mig ikke om.
Løb du hen til dine venner. Vi ses i morgen. Okay?
Jeg har brug for John Bed, når livet er godt og hårdt
GUD HAR RØRT OS GENNEM DIG TAK
John, hvorfor er du så heldig, mens min mor er døende?
- Hvad så, mirakeldreng? - Hvorfor stikker du af?
Du vil vel ikke prøve på at gå på vandet igen, John?
Tommy?
Tommy Shine?
John?
- Det er rart endelig at møde dig. - I lige måde.
Jeg sad her og tænkte over, om livet bare er et tilfældigt spil.
Tak, fordi du reddede mig.
Jeg reddede dig ikke, John.
Altså, det gjorde jeg, men det gjorde jeg ikke.
Den dag ude i søen...
Jeg var ved at give op.
Men så hørte jeg en stemme, der sagde "tilbage".
Gud fortalte mig, hvor jeg skulle finde dig.
Hvis Gud findes...
Jeg ved ikke, hvad hans plan er for dig, men det må være noget helt særligt.
Måske gælder det os begge to.
- Helt derovre? - Ja, lige der.
- Godmorgen. - Godmorgen!
Vi har en overraskelse til jer.
1. marts 2015
Jeg vil gerne bede min gode ven -
- Joyce Smith og hendes familie om at komme herop.
Vi elsker dig, John!
I alle mine år som præst -
- tror jeg ikke, jeg har set eller hørt noget lignende.
John, hvad kan du huske?
Er den tændt?
Jeg kan huske, at jeg vågnede.
Og det første, jeg så, -
- var min mor, der holdt mig i hånden.
Og fortalte mig, at alt var okay.
Da jeg var en lille baby, og ingen ville have mig, -
- da ville mine forældre gerne have mig.
Og da ingen troede, jeg ville klare den, så troede min mor på mig.
Mor...
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker dig.
Far...
- Jeg elsker også dig. - Jeg elsker dig, John.
Og til dem, der spørger, hvorfor det lige skulle være mig...
Jeg ved det ikke. Men en fantastisk lærer sagde engang til mig:
"Gårsdagen kan vi ikke genvinde, -
- men morgendagen kan stadig bringe sejr eller nederlag."
Til sidst vil jeg gerne takke Herren.
Jeg tænkte, at det ville være fint, hvis John...
...kunne møde nogle af dem, der var med til at redde hans liv.
Hvis du er en del af Wentzvilles brandvæsen, så rejs dig op.
Hvis du er på alarmcentralen eller redder, så rejs dig også op.
Hvis du er ansat i politiet i Lake Saint Louis, så rejs dig op.
Hvis du arbejder på St. Joseph Hospital, så rejs dig op.
Hvis du arbejder på Cardinal Glennon, så rejs dig op.
Tusind tak for jeres utrættelige tjenstvillighed.
For jeres offervilje. Bliv endelig stående.
Jeg vil gerne bede alle fra skolen, der har bedt for John, om at rejse sig op.
Og alle, der har bedt for ham derhjemme.
Alle, der har bedt for ham her i kirken, rejs jer op.
Tak. Vær rare at sætte jer ned igen.
Det siges, at kærligheden er...
...den mægtigste kraft her på Jorden.
Min mand og jeg tror på, -
- at uden kærlighed, så kan vi ikke trives og gro.
Så kan vi ikke finde vores plads her i verden.
Og at kærlighedens kraft, især Guds kærlighed, -
- i sandhed er det eneste, der gør alting muligt.
Tak, fordi I har kærlighed til John. Og tak, fordi I har kærlighed til os.
Tusind tak.
Tak.
John! Eagle-kombinationen!
Eagle-kombinationen!
"Patienten døde. Moren bad. Patienten vågnede igen." Dr. Kent Sutterer
Joyce, Brian og John bor stadig i St. Charles, Missouri.
De er stadig nært knyttet til pastor Jason.
Joyce nyder familien og sit frivillige arbejde. Hun hører endda rapmusik.
Hun vil stadig gerne ændre pastor Jasons frisure.
John kom sig fuldstændigt. Han vil gerne være præst, -
- og han elsker at være baskettræner.
Oversættelse. Jesper Buhl Scandinavian Text Service 2019